Materia
Universul este constituit din materie en diferite grade, iar în aceste paragrafe ale Genezei din capitolul Uranografie generală, se prezintă diferitele stării ale materiei, evidențiind faptul că totul în Cosmos se transformă, nimic nu se distruge.
3. La prima vedere, nimic nu pare atât de profundamente variat, atât de esențialmente distinct ca aceste diverse substanțe care compun lumea. Printre obiectele pe care arta sau natura le fac să treacă zilnic prin fața ochilor noștri, există două care manifestă o identitate perfectă sau doar o paritate a compoziției? Ce diferență din punct de vedere al solidității, compresibilității, greutății și al proprietăților multiple ale corpurilor, între gazele atmosferice și filonul de aur! Între molecula apoasă a norului și cea a mineralului care formează șarpanta osoasă a globului! Câtă diversitate între țesutul chimic al variatelor plante care decorează regnul vegetal și cea a reprezentanților, nu mai puțin numeroși, ai animalității pe pământ!
Totuși, putem stabili ca principiu absolut că toate substanțele cunoscute și necunoscute, oricât de diferite ar părea, fie din punct de vedere al constituției lor intime, fie din punct de vedere al acțiunii lor reciproce, nu sunt, de fapt, decât diverse moduri în care materia se prezintă, varietăți în care s-a transformat sub direcția nenumăratelor forțe care o guvernează.
4. Chimia, al cărei progres a fost atât de rapid după epoca mea, pe care chiar proprii ei adepții o relegau încă în domeniul secret al magiei, această nouă știință care poate fi considerată, pe bună dreptate, drept copil al secolului observator și unicamente bazată, mult mai solid decât surorile sale mai mari, pe metoda experimentală; chimia, spun, a dat bine seamă de cele patru elemente primitive pe care Anticii au fost de acord să le recunoască în natură; a arătat că elementul pământesc nu este decât o combinație de diverse substanțe variate până la infinit; că aerul și apa de asemenea se descompun și sunt produsul unui anumit număr de echivalenți gazoși; că focul, departe de a fi și el, un element principal, nu este decât o stare a materiei rezultată din mișcarea universală la care este supus și dintr-o combustie sensibilă sau latentă.
Pe de altă parte, a descoperit un număr considerabil de principii, înainte necunoscute, care i s-au părut că formează, prin combinațiile lor determinate, diferite substanțe, diferite corpuri pe care le-a studiat și care acționează în mod simultan după anumite legi și în anumite proporții, în munca operată în marele laborator al naturii. A denominat aceste principii, corpuri simple, indicând prin aceasta că le consideră primitive și că nu se descompun, și că nicio operație, până în prezent, nu a putut să le reducă în părți în mod relativ mai simple decât ele însele.[1]
5. Dar acolo unde se opresc aprecierile omului, ajutat chiar de simțurile sale artificiale cele mai impresionabile, opera naturii continuă; acolo unde vulgul ia aparența drept realitate, unde practicantul ridică voalul și distinge începutul lucrurilor, unde privirea celui care a putut sesiza modul de acțiune al naturii, nu vede, în materialele constitutive ale lumii, decât materie cosmică primitivă, simplă și unică, diversificată în anumite regiuni la momentul nașterii, partajată în corpuri solidare de-a lungul vieții lor și dezmembrate într-o zi în receptaculul întinderii prin descompunerea lor.
6. Sunt chestiuni în care noi înșine, Spirite iubitoare de știință, nu putem aprofunda și asupra cărora nu putem emite decât opinii personale mai mult sau mai puțin conjecturale; asupra acestor chestiuni fie voi tăcea, fie îmi voi justifica modul meu de a vedea. Totuși, chestiunea de care ne ocupăm nu aparține acestei clase. Așadar, celor care ar fi tentați să vadă în cuvintele mele doar o teorie hazardată, le voi spune: Îmbrățișați, dacă este posibil, cu o privire investigativă multiplicitatea operaților naturii și veți recunoaște că, dacă nu se admite unitatea materiei, este imposibil de explicat, nu voi spune doar sorii și sferele, ci, fără a merge atât de departe, germinarea unei semințe sub pământ sau producerea unei insecte.
7.Dacă se observă o asemenea diversitate în materie, este pentru că forțele care au guvernat transformările sale și condițiile în care s-au produs, au fost ilimitate ca număr, iar variatele combinații ale materiei nu puteau fi decât ele însele ilimitate.
Prin urmare, fie că substanța luată în considerare aparține fluidelor propriu-zise, cu alte cuvinte, corpurilor imponderabile, fie că este revestită cu caracterele și proprietățile ordinare ale materiei, nu există în tot universul decât o singură substanță primitivă: cosmosul sau materia cosmică a uranografelor.
[1] Principalele corpuri simple sunt: printre corpurile non metalice oxigen, hidrogen, azot, clor, carbon, fosfor, sulf, iod; printre corpurile metalice: aur, argint, platină, mercur, plumb, cositor, zinc, fier, cupru, arsenic, sodiu, potasiu, calciu, aluminiu etc.
Allan Kardec-Geneza, Uranografie generală
Tradus de Societatea Spiritistă Română